Översatt av L!M!T
Kriget hade äntligen, som i ett ögonblick, tagit slut.
Lucian, den mest fruktade och hänsynslöse ledare som någonsin regerat över Lycan-klanen...
...hade äntligen dödats.
Lycan klanen spreds som för vinden...
...i en enda kväll av eld och hämnd.
Segern såg ut att ligga inom vårt räckhåll...
...vampyrernas födslorätt.
Nästan sex århundraden har passerat sedan den natten.
Ändå vägrade den urgamla fejden att följa med Lucian i graven.
Fast Lycanerna var färre i antal...
...hade kriget blivit farligare.
Månen höll dem inte längre i schack.
Äldre, mer starkare Lycaner kunde nu förändras genom egen vilja.
Vapnen hade utvecklats, men våra order var de samma:
Hitta dem och döda dem, en efter en.
Ett mycket lyckat förehavande.
Kanske för lyckat.
För sådana som jag, Dödsbringare...
...betydde detta slutet på en era.
Liksom vapnen från det förra århundradet...
...skulle också vi bli föråldrade.
Synd, för jag gillade det.
Blodsugare!
Det är lugnt. Det är lugnt. Du kommer att klara dig.
Ni uppför er som ett knippe rabiessmittade hundar!
Och det, mina herrar...
...duger inte.
Inte om ni vill förgöra vampyrerna på deras hemmaplan.
Inte om ni vill överleva överhuvud taget.
Pierce! Taylor!
Ta på er lite kläder, va?
Vi har ett allvarligt problem.
Jag måste köra några tester.
Det är helt klart någon sorts strålande vätska.
Ultraviolett ammunition.
Dagsljus, tämjt till ett vapen.
Förväntar du dig att jag skall tro på att ett sjabbigt djur...
...kom på en kula, speciellt framtaget för att döda vampyrer?
Nej, jag slår vad om att det är militärt.
Något som de stulit. En sorts högteknologiskt spårljus.
Jag bryr mig inte om var de fått tag på det.
Rigel är död, och Nathaniel kan fortfarande vara därute.
Samla ihop Dödsbringarna och gå tillbaka.
Absolut inte. Inte nu. Inte för ett sporadiskt anfall.
Uppvaknandet är om några dagar, och det här huset är oroligt som det är.
Sporadiskt? De öppnade eld mot oss på allmän plats!
-Och från det jag hörde i tunneln-- -Du sa att du inte såg något.
Jag vet vad jag hörde, och jag vet vad min intuition säger mig.
Det kan finnas dussintals Lycaner där nere.
Vem vet, kanske mer. Hundratals.
Vi har nästan utrotat dem.
Kraven har rätt, Selene.
Det har inte funnits ett gryt av den storleken på århundraden.
-Inte sedan Lucians dagar. -Jag vet det, Kahn.
Men jag vill hellre att du motbevisar mig genom att kolla upp det.
Få dina killar att dra åt snaran lite.
Jag skall låta Soren sätta ihop ett spaningsteam.
-Nej, jag vill leda dem själv. -Absolut inte! Soren tar hand om det.
Hundratals?
Viktor skulle tro mig.
-Jag skulle aldrig behandla dig så. -Självklart inte.
Spring iväg och se till att hon är klädd och redo för sina gäster.
-Det är slöseri med tid, förstår du. -Vad är?
Jag tror inte Viktor ville att du stod härinne i timmar och glodde på hans kammare.
Nej, han ville nog ha Dödsbringarna därute, finkammande varje tum av staden.
Kraven. Jag kommer aldrig förstå varför Viktor utsåg honom till ledare.
Han är en byråkrat, inte krigare.
Vi måste få dig klar.
-För vadå? -Festen.
Amelias följe är här när som helst.
Ja.
Du borde verkligen ta den här. Den är perfekt.
De var ute efter dig.
Han är attraktiv...
-...för att vara människa. -Vem är attraktiv?
Jag har planerat att ha dig vid min sida under kvällen.
Ta Erika. Hon längtar efter att vara vid din sida.
Om du frågar mig, så tar du den här krigar-grejen på för stort allvar.
Du kan inte ändra det förgångna, oavsett hur många du dödar.
Och förresten...
...vad är det för mening med att vara odödlig...
...om man inte tillåter sig njuta av livets nöjen?
Ser du människan där?
-Vad är det med honom? -Jag börjar tro att Lycanerna--
Fan!
Ta på något elegant, och fort skall det gå.
Allvarligt, Kraven. Jag tror de förföljde honom.
Förutom föda, varför skulle Lycaner förfölja en människa?
Några framsteg?
Låt oss titta.
Negativt.
Sticker du hem?
Nicholas gav mig några timmar ledigt.
Förresten...
...han sa att du gjorde ett toppenjobb vid operationen ikväll.
Ja.
Ta det lugnt.
Vi hamnade i ett bakhåll.
Dödsbringare, tre stycken.
-Och Kandidaten? -Vi tappade bort honom.
Ni tappade bort honom?
Se på den här röran.
AG-kulor. Hög-procentiga.
Det hindrade honom från att göra ombytet.
Ingen idé att gräva vidare. Silvret har penetrerat organen.
Regenerering är omöjlig.
Vi tar bort de där.
Lugn bara.
Vampyrerna förstod aldrig att ni förföljde en människa...
-...eller hur, Raze? -Nej.
Jag menar, jag tror inte det.
-Tror du inte, eller vet du inte? -Jag är inte säker.
Negativt.
Jag måste få ta en titt på den här Michael.
Måste jag göra allting själv?
Våra nobla klaner kanske är delade av en stor ocean...
...men vi är lika hängivna till blodlinjernas överlevnad.
Och när Amelia anländer för att väcka Marcus...
...om bara två dagar...
...så skall vi ännu en gång vara tillsammans som en!
Vi vill tacka våra värdar för deras generösa gästfrihet.
Han går in, gör sitt jobb, och åker hem.
Mer än det, vet jag inte vad jag skall berätta.
Praktikanter jobbar dygnet runt. Vi har inte mycket till liv.
Vet du var vi kan hitta honom?
Nej.
Ni kan prova i hemmet, eller vänta tills han kommer tillbaka.
Han är inte i knipa, va?
Det här är Michael. Jag är inte inne just nu. Lämna ett meddelande.
Michael, det är Adam. Polisen var precis på sjukhuset och frågade efter dig.
De var övertygade att du varit inblandad i en skottlossning.
Jag sa till dem att det inte fanns en chans att det var du...
...men de letar efter dig. Precis nu.
Varför är de ute efter dig?
Skit!
Hej, Michael.
Vad i helvete är det som händer?
Stanna bilen.
Stanna bilen!
Tillbaka!
Okej.
Men du har förlorat en hel del blod.
Om du inte stannar bilen, så kommer vi båda att dö.
-Jag skämtar inte! -Inte jag heller!
Håll käft och bit ihop. Jag klarar mig.
Skit!
Han flydde en andra gång. Imponerande.
Raze kanske inte överdrev ändå.
Raze tog inte med sig det här.
Om Michael verkligen är Bäraren, så kan vampyrerna--
Lugn, gamle vän.
Jag har smakat hans kött.
Bara två dagar till fullmåne.
Snart, är han en Lycan.
Snart, kommer han att leta efter oss.
Synd att vi inte har mer.
Positivt.
Ligg still. Din skalle har fått en rejäl smäll.
Du har varit medvetslös en stund.
Har du någon aning om varför männen var ute efter dig?
Var är jag?
I säkerhet.
Jag är Selene.
Så, för en gångs skull var ryktena sanna.
Hela huset har surrat om ditt nya husdjur.
-Skall du försöka omvända honom? -Självklart inte.
Så varför tog du hit honom?
Han räddade mitt liv.
-Varför är du här? -Kraven skickade mig.
Han vill träffa dig. Nu.
Detta är helt oacceptabelt!
Du trotsar mina order och tillbringar natten utanför herrgården...
...med en människa? En människa som du sedan tagit in i mitt hus?
Såvitt jag vet, är detta fortfarande Viktors hus.
Jag vill inte bråka.
Försök förstå att Michael är på något sätt viktig för Lycanerna--
-Så nu är det "Michael"! -Lyssna på--
Det övergår mitt förstånd varför du är så besatt av den där löjliga teorin.
Lucian skulle inte vara intresserad av en människa...
...varken Michael eller någon annan.
Vänta lite.
Du är kär i honom, eller hur?
Det där, är en löjlig teori.
Är det?
Lämna oss!
Jag hoppas att du aldrig blir förbannad på mig.
Vänta lite.
Prova dessa.
Fortsätt. Tryck av några.
Tryck ut magasinet.
Du har kopierat Lycan-kulorna. Silvernitrat.
En dödlig dos.
De kommer inte ta ut de här, som våra vanliga kulor.
Rakt in i blodomloppet. Finns inget att ta ut.
Säg mig, Kahn.
Tror du Lucian dog på det sättet som de säger?
-Berättar Kraven krigshistorier igen? -Det är det jag menar.
Det är inget annat än en urgammal historia. Hans historia.
Det finns inte ett uns av bevis att han dödade Lucian, bara hans ord.
Jag har aldrig underskattat Kravens önskan att avancera...
...men Viktor trodde på honom och det är allt som betyder något.
-Vart försöker du komma med det här? -Ingenstans.
Angripa Dödsbringare på allmän plats och jaga efter någon människa...
...var inte vad jag hade tänkt mig. Ni skulle ligga lågt!
Lugna ner dig, Kraven!
Människan angår dig inte.
Förresten har jag legat lågt länge nog.
Håll koll på dina mannar, Lucian.
I alla fall för stunden.
Tvinga mig inte att ångra vår överenskommelse.
Koncentrera dig på din del.
Kom ihåg, jag har blött för dig en gång tidigare.
Utan mig, hade du inget.
Du vore inget.
Av alla tappra själar som gick in i Lucians borg...
...överlevde en enda vampyr: Kraven...
...som blev rikligt belönad för att inte bara ha avslutat striden...
...utan också återvänt med bevis för Lycan-ledarens undergång...
...den brännmärkta huden, skuret från Lucians arm.
Jag har letat överallt efter dig. Han har blivit biten.
Din människa, han har blivit märkt av en Lycan.
-Har Kraven fått dig att ljuga? -Nej.
Jag såg såret med mina egna ögon. Jag svär.
Men pakten då?
Du vet att det är förbjudet!
Ända sedan han bet mig...
...har jag hallucinerat och varit förvirrad.
Allt jag vet, är att det känns som om skallen delar sig.
Okej, så en fullvuxen man bet dig?
Herregud.
Är du säker på att det inte var en hund?
Jag säger ju att det var en man. Det var en man.
-Okej, uppfattat. -Han var ute efter mig.
-Och kvinnan i tunnelbanan... -Vilken kvinna?
Har du inte lyssnat på mig? Hon tog mig som gisslan!
Okej.
Bara-- Snälla.
Jag skall hjälpa dig reda ut det här, okej? Jag är strax tillbaka.
Släpp mig, Michael.
Släpp.
Lugna ner dig, okej? Jag är tillbaka om en minut.
-Jag lovar. -Okej.
Snälla, förlåt mig...
...men jag behöver din vägledning.
Såvitt jag förstår...
...har en uppväckelse aldrig gjorts av en sådan som jag själv.
De äldre har kraften att organisera sina minnen och tankar...
...till en enda vision...
...ett detaljerat ihågkommande från den som senast styrde.
Jag kan bara hoppas att Viktor hör min vädjan.
Snälla, förlåt mig, men jag behöver din vägledning.
Jag ber om ursäkt för att ha återuppväckt dig för tidigt...
...men jag fruktar att vi alla är i stor fara.
Speciellt du, min herre, om du lämnas i försvagat tillstånd.
För jag tror att Lucian lever och är frisk.
Här. Nu. I denna stad...
...förbereder han sig att slå till mot oss under uppväckelseceremonin.
Något som är mer störande...
...är att om jag har rätt...
...så betyder det att Kraven står i maskopi med honom.
Vad är det?
Se själv.
Selene!
Jag vill prata med Selene!
Är det Michael?
-Är det Michael? -Vad fan är det som händer?
Vad händer med mig?
Jag kommer ut.
Om du går till honom, så är du inte välkommen in igen.
Vi får se vad Viktor säger om det, nu när han är vaken.
Hoppa in.
Jag varnade henne. Jag varnade henne men hon vägrade lyssna.
-Jag borde berättat det tidigare. -Berättat vad?
Hennes människa, Michael...
...är inte alls mänsklig.
Han är en Lycan.
Va?
Vad är det här för oljud?
Kom aldrig hit igen. De dödar dig.
Varför? Vad är ni för några?
Lämna oss.
Gilla det eller ej, du är mitt i ett krig som har pågått under 1000 år.
En blodsfejd mellan vampyrer och Lycaner.
Varulvar.
Se dig själv som tursam.
De flesta människor dör inom en timma efter ett bett.
Viruset vi överför är dödligt.
Och om du biter mig, så blir jag en vampyr istället?
Nej, du dör.
Ingen har någonsin överlevt ett bett från båda arterna.
Jag borde stanna bilen och döda dig själv--
-Varför hjälper du mig? -Det gör jag inte.
Jag söker upp och dödar din sort.
Mitt enda intresse är att ta reda på varför Lucian vill ha dig så mycket.
Vet du varför jag har blivit väckt, tjänare?
Nej, min herre.
-Men det vet jag snart. -Du menar när du hittar henne.
-Ja, min herre. -Du måste låta henne komma till mig.
Vi har mycket att diskutera, Selene och jag.
Hon har visat mig många oroande saker.
Saker som kommer att tas itu med i sinom tid.
Vår pakt har blivit svag, dekadent.
Kanske borde jag ha utsett någon annan som ställföreträdare.
Ändå...
...hennes minnen...
...är kaotiska.
Ingen tidskänsla.
Min herre, snälla, låt mig tillkalla hjälp.
Ni behöver vila.
Jag har vilat tillräckligt.
Det du skall göra, är att tillkalla Marcus.
Men han slumrar fortfarande, min herre.
Amelia och rådets medlemmar anländer imorgon kväll...
...för att väcka Marcus.
Inte du, min herre.
Du har blivit väckt ett helt århundrade i förväg.
Jag ser saker, hallucinationer.
Det är inga hallucinationer, de är minnen.
Du har blivit biten. Hans minnen har överförts till dig.
Det här är ett av de ställen vi använder för förhör. Det borde vara säkert.
-Ziodex Industrier. -Vi äger det.
Först fanns syntetisk plasma, nu detta.
När det väl har blivit godkänt, kan det vara vår nya guldkalv.
Klonat blod.
Vad används de här till?
Lycaner är allergiska mot silver.
Om vi inte får ut kulorna snabbt nog, så dör de under förhören.
Vad gör ni med dem efteråt?
Vi sätter tillbaka kulorna.
-Hur går det? -Vi är klara.
Varför hatar ni dem så mycket?
Det har jag redan berättat, vi ligger i krig.
Så du följer bara order?
Varför kan du inte bara svara på frågan?
Okej.
Något var inne i stallet...
...och slet våra hästar i stycken.
Jag kunde inte räddat min mor.
Eller min syster.
Deras skrik väckte mig.
Min far dog utanför, när han försökte hindra dem.
Jag stod vid min dörr...
...för att springa till mina kusiners rum...
Tvillingflickor.
Knappt 6 år gamla.
Slaktade...
-...som djur. -Gud.
Utan att veta ordet av, var jag i hans armar.
Kriget hade kommit in i vårt hus.
Han hade spårat Lycanerna under flera dagar.
Han körde bort dem och räddade mitt liv.
-Vem? -Viktor.
Den äldste och starkaste av oss.
Den natten, gjorde han mig till vampyr.
Han gav mig styrkan att hämnas min familj.